č. 253/1993 Sb., Sdělení ministerstva zahraničních věcí o sjednání Smlouvy mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o zamezení dvojího zdanění v oboru daně dědické a darovací
SDĚLENÍ
ministerstva zahraničních věcí
Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 23. listopadu 1992 byla v Bratislavě podepsána Smlouva mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o zamezení dvojího zdanění v oboru daně dědické a darovací.
Se Smlouvou vyslovila souhlas Česká národní rada a prezident České republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 1. července 1993.
Smlouva na základě svého článku XII odst. 2 byla prozatímně prováděna od 1. ledna 1993 a vstoupila v platnost dnem 1. července 1993.
České znění Smlouvy se vyhlašuje současně.
SMLOUVA
mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o zamezení dvojího zdanění v oboru daně dědické a darovací
Česká republika a Slovenská republika
přejíce si odstranit překážky a zamezit dvojímu zdanění v oboru daně dědické a darovací
se dohodly takto:
Čl. I
Účelem této smlouvy je zamezit dvojímu zdanění dědictví a darování ve vztahu k osobám, které mají nebo měly bydliště nebo sídlo na území jednoho ze smluvních států nebo v obou smluvních státech.
Čl. II
1. Daně, na které se Smlouva vztahuje, jsou:
a)
v České republice:
-
daň dědická
-
daň darovací;
b)
ve Slovenské republice:
-
daň z dědictví,
-
daň z darování.
2. Tato smlouva se bude rovněž vztahovat na daně stejného nebo podobného druhu, které budou zavedeny v některém ze smluvních států po podpisu této smlouvy. Příslušné úřady smluvních států se budou vzájemně informovat o zavedení nových daní nebo o podstatných změnách stávajících daní, kterých se tato smlouva dotýká.
3. Výraz příslušný úřad” označuje:
a)
v případě České republiky ministra financí České republiky nebo jeho zmocněného zástupce,
b)
v případě Slovenské republiky ministra financí Slovenské republiky nebo jeho zmocněného zástupce.
Čl. III
1. Nemovitý majetek se zdaňuje v tom smluvním státě, na jehož území se nachází.
2. Práva z užívání nemovitého majetku, který se nachází v jednom ze smluvních států, jakož i práva zajištěná zástavním právem na tomto majetku nebo ho zatěžující, se zdaní jen v tom státě, na jehož území se nemovitý majetek nachází.
3. Výraz nemovitý majetek” se definuje podle práva toho smluvního státu, na jehož území majetek leží.
Čl. IV
1. Majetek z dědictví, který ve smluvním státě sloužil k provozování výdělečné činnosti, se zdaňuje takto:
a)
Má-li podnik stálou provozovnu v jednom ze smluvních států, zdaní se majetek jen v tomto státě.
b)
Má-li podnik stálou provozovnu v obou smluvních státech, zdaní se majetek v každém smluvním státě, jestliže jde o majetek, který slouží stálé provozovně v příslušném státě.
2. Podle těchto zásad se zdaňuje i majetek spočívající ve vkladech, podílech a účastech společníků na obchodních společnostech a družstvech.
Čl. V
1. Ostatní majetek, který není uvedený v čl. III a IV této smlouvy, se zdaňuje podle těchto zásad:
a)
Měl-li zůstavitel v době své smrti bydliště…